Ja sam kamen.
Ne pomjeram se
Polako, stavljam snjeg u usta,
tako neće moći da mi vidi dah.
Ne žurim. Puštam ga da se približi.
Imam samo jedan metak. Nišanim mu u oko.
Lagano, moj prst tlaka obarač.
Ne drhtim.
Ne plašim se. Sada sam veliki momak.
Spreman Vasilij?
Sada, Vasilij. Pucaj!
Pucaj, Vasilij! Pucaj!
Hajde dižite se.
Na noge. Spremite se za ukrcavanje.
Ti, pođi sa mnom. Ovuda prijatelju.
Svi civili van!
Napravite prolaz, pustite civile van.
Ovo je vojni konvoj.
Nitko ne ostaje u vlaku osim naših hrabrih vojnika.
Ovo je konvoj za Staljingrad...
samo za vojnike Crvene Armije.
Svi se ukrcavajte!
Jesen 1942.
Europa je zgažena nascističkom čizmom.
Njemački Treći Rajh je na vrhuncu moći.
Hitlerove armije jurišaju kroz srce sovjetskog saveza...
ka naftnim poljima Azije.
Ostaje posljednja prepreka. Grad na rjeci Volgi...
gdje se odlučuje o sudbini svijeta: Staljingrad.
Veliki prijatelj Staljin...
je naredio: ni koraka natrag.
Narod sovjetskog saveza bit će slobodan.
Naprijed prijatelji. Ni koraka natrag!
Slušajte ova pisma koja su poslale ruske majke...
njihovim sinovima na frontu...
"Volodja, sine, znam da je ovo za našu domovinu...
"Znam da za našu domovinu daješ svoj život.
"Svi znaju da nećete popustiti.
"Svi ovdje su ponosni na tebe.
"Otac ti je mrtav. Braća su ti mrtva.
Osveti ih na fašističkim hordama. "
Nitko da se nije pomaknuo! Ostanite na brodu!
Natrag ili pucam!
Natrag od ograde. Pucajte u izdajice!
Hajde, hajde! Pokret!
Hajde prijatelji, Hajde!
Mičite se ili ćete biti streljani!
Ovamo nosila!
Onaj s puškom puca!
Jedan od dvojice dobija pušku.
Onaj bez puške ga prati!
Kada pogine onaj s puškom,
onaj koji ga prati uzima pušku i puca!
Onaj s puškom puca!
Onaj bez, ga prati!
Kada pogine onaj s puškom,
onaj koji prati...
uzima pušku i puca!
Onaj s puškom puca!
Ovuda. - Onaj bez puške ga prati!
Vojnici velike Crvene armije od sada...
je ili pobjeda ili smrt!
Oni koji se povlače biće pobijeni. -Treba mi puška.
Neam milosti za kukavice i izdajice
Achtung!
Aah!
Beznadno je prijatelji. Natrag!
Povlačenje!
Natrag! Natrag!
U ime sovjetskog saveza,
ni koraka natrag, ili ćemo pucati.
Nema povlačenja! Ni koraka natrag!
- Nema milosti! - Dezerteri će biti streljani.
- Pali! - Pobijte izdajice!
Kukavice će biti smaknute!
Nema milosti za izdajice!
Rusi predajte se. Vidjet će te svoj dom opet.
Ovo nije vaš rat.
Pridružite se njemačkim drugovima, oni razumiju vašu patnju...
i više će se brinuti za vas nago vaši oficiri,
koji vas samo šalju u smrt.
Treći Rajh vam nije neprijatelj.
Neprijatelj je krvožedni Staljin i njegov "kamp Boljševik",
koji su vam ukrali zemlju, koji su vam deportirali očeve...
Pali!
Uhvati će nas zbog vas, prijatelju Komesaru.
S vašom dozvolom, prijatelju Komesaru.
- U koga prvo da nišanim? - Trebalo bi da sačekate...
...neku eksploziju
-Znaš li da pucaš? - Pomalo.
Ne pucaj. Ne pucaj. Gleda prema nama.
Hvala, prijatelju Komesaru.
Danilov, politički časnik, druge klase.
Dvadeset-prva pješadijska.
"Vasilij Zaicev."
"Na ovaj dan, 20. Rujna 1942.
"pastir s Urala...
"stigao je u Staljingrad, na obali Volge.
"Ime mu je Vasilij Zaicev.
"Kao tisuće prije njega, došao je po pozivu druga Staljina.
"Naoružan samo puškom natjerao je fašiste da shvate...
"da će od sada biti kažnjeni za svaki korak načinjen u našoj domovini;
i da će od sada, jedini put biti natrag."
Što misliš?
Mislim prijatelju Komesaru da ste preuveličali.
Pustite me! Pustite me!
Po naređenju druga Staljina, ni jedan civil ne smije da napusti grad.
Natrag!
Natrag, ili ćemo pucati.
Natrag!
Natrag ili pucamo!
Natrag! Natrag!
Napravite prolaz za izaslanika druga Staljina!
Izvršio sam moja naređenja.
Poslao sam sve moje momke.
Ali Nijemci su nas progutali.
Imaju artiljeriju, avione, tenkove.
- A ja, Što sam ja imao? - Svijetu dužnost da pružiš otpor!
Moram da podnesem izvještaj šefu.
Možda bi želio da izbjegneš crvenu traku.
Moje ime je...
Nikita Sergejevič Hruščov.
Došao sam da preuzmem stvar u svoje ruke.
Ovaj grad nije Kursk...
niti je Kijev, niti Minsk.
Ovo je Staljingrad.
Staljingrad!
Grad nosi ime šefa.
To je više od grada, to je simbol.
Ako Nijemci zauzmu ovaj grad,
čitava zemlja će se raspasti.
Sada, želim da naši momci...
podignu glave.
Hoću da se ponašaju kao da imaju jaja!
Hoću da prestanu da seru u gaće!
To je vaš posao.
Kao na političke časnike, računam na vas.
Ti, što je tvoj prjedlog?
Smaknuti sve ostale generale koji su se povukli...
i njihove šefove osoblja.
N-Napraviti neke primjere.
-D-D-Deportirati familije dezertera... -Da, sve je to već učinjeno.
Dajmo im nadu!
Ovdje, jedini izbor je između Njemačkih metaka i naših.
Ali postoji drugi način. Put hrabrosti.
Put ljubavi prema Domovini.
Moramo opet štampati vojne novine.
Moramo pričati veličanstvene priče. Priče koje ističu...
požrtvovanje, hrabrost...
Moramo ih natjerati da vjeruju u pobjedu.
Moramo im dati nadu, ponos, želju za borbom.
Da, treba da napravimo primjere.
Ali primjere koje vrijedi pratiti.
Trebaju nam... heroji.
Znaš li nekog heroja ovdje?
Da, prijatelju, Znam jednog.
To sam ja!
"Vasilij Zaicev." To sam ja!
Ne, ne sanjaš. To je tvoje ime.
Stigli smo na prvu stranu.
Nisu promijenili ni riječ.
Znaš li što to znači?
Nije to zadnja strana, nije druga strana,
- To je prva strana. -Prva strana!
Štampaće ovo svuda.
U Kaukasusu, na Krimu, čak i na Uralu.
Sutra ujutro, Staljin će uz doručak,
čitati moje riječi, i pamtiti tvoje ime.
Poznati smo, Vasilij. Hruščovu se svidjeo članak.
Unaprijedio me je u generalsko osoblje.
A tebe u snajperski odred.
- Pa to je dobro. - To je vrlo dobro.
- To je vrlo dobro. To je odlično. - To je super!
- Odlično! - Za nas jer smo to zajedno uradili.
Zajedno!
- lako sam ja obavio teži dio posla. - O, stvarno?
- Imaš sreće što ne mogu uzvratiti. - Zašto?
Jer mi je Hruščov rekao da se pobrinem da ti se ništa ne dogodi.
- Suviše si važan. - Ja sam suviše važan.
Da pažljivo sa... pažljivo sa mojim naočalama molim te. Nove su.
Oprostite gospodine.
- Ja sam poznat! Mi smo poznati! - Ja sam poznat! Ja sam poznat!
Vasilij, mladi pastir s Urala,
ubio je 12-tog Njemačkog časnika danas.
Nekad je lovio vukove, sada lovi fašiste.
Danas je, Vasilij Zaicev, ubio svog 23-ćeg njemačkog časnika.
On je primjer za sve nas.
Vasilij je ubio svog 32-gog njemačkog časnika.
Broj samo Njemce koje si pobio
-Danas je, Vasilij Zaicev... - Evo dokaza...
11 id. pločica koje je donijo snajperista Vasilij Zaicev.
Sve više muškaraca i žena, boraca, iz svih branši,
pridružuje se snajperskom odredu i uči od Vasilija Zaiceva.
Ja sam kamen.
Dišem polako.
Nišanim mu u oko.
To si ti,
veliki Vasilij Zaicev.
- Moja majka pravi najbolje krumpire sa špekom. - Zvuči dobro.
Kada te vidi, neće vjerovati svojim očima.
- Koliko danas? - Samo dvojca.
A posljednji, zašto ga nisi ubio?
Bio je samo pješak. Nije bio vrijedan odavanja mog položaja.
Blagoslovljen bio.
Znamo koliko ti dugujemo.
Molimo se za tebe svaki dan.
Svatko večer, slušamo kako pričaju o tebi na radio Moskvi.
Hvala. Stvarno si se lijepo snašao ovdje.
Moji roditelji su čuvali namještaj dovde, prije rata.
Saša, baci to odmah.
Napunjena je.
Ovuda, prijatelju Komesaru.
Hvala, prijatelju.
Dobro večer.
prijatelju Zaicev?
Bože, odakle dolazi sva ova pošta?
Iz cjele zemlje, Gospođo Filipov, od svuda..
Ova je od radnika iz Kouzbasa.
Žele da nazovu svoj rudnik po Vasiliju.
Dobro, počnimo s rudarima.
Hajdemo, na posao.
Dragi prijatelji iz Kouzbasa,
- Kouzbas. - Hvala vam na pismu pohvale.
- Pohvale? - H-V-A-L-E.
I... nadam se da mogu da ispunim...
vaša očekivanja... V-A-NJ-A.
Očekivanja.
Zainteresirani ste za njemačku literaturu, Gosp. Filipov?
U redu je, to je naš susjed.
- Dobro, gdje smo stali? - Tanja, imamo goste.
Nudite da nazovete...
Ja...
Ja-ja te poznajem.
On je Vasilij Zaicev.
Vidjela sam tvoju sliku u novinama.
Hvala ti za sve što radiš.
- A ovo je njegov prijatelj, Komesar... - Danilov.
Danilov.
Tanja mi je kao kćerka.
Brinula se o Saši dok sam radila u tvornici.
Čak ga je naučila njemački. Sve ove knjige su njene.
- A, tvoje su? - Studirala je njemački na fakultetu.
-Kom fakultetu? - Moskva.
Moskva. Moskva.
Zar ne bi trebalo, uh...
Da, nastavimo.
Vaša ponuda da nazovete vaš rudnik po meni...
je... velika čast.
Č-A-S...
Da, znam. Čast.
Vrlo dobro.
Zar ne bi trebali da istaknemo da se ne borim samo ja?
To...To je odlična... odlična ideja, Vasilij.
-Može to još bolje. - Jel.
Može to bolje.
Vaša bitka za proizvodnju ugljena...
je podjednako vrijedna kao i moja.
Nema "K" u riječi ugljen.
Samo - Samo jedno "L "
Reci mi ako diktiram prebrzo.
- Ne, nije mi prebrzo. - Siguran si?
Mislim ima li još nekih poboljšanja?
Zašto se ne odmorite? Pisma mogu da čekaju do sutra.
Trebalo bi da nastavimo. Nismo umorni.
Hvala, Gosp. Filipov. Ali ovi ljudi...
su pisali nama.
Sutra možda nećemo biti tu da im odgovorimo.
Bojnik Konig, Herr General.
Očekivao sam nekoga...
drugog.
Sigurno ne nekoga tako prestižnog.
Pretpostavljam da imate svoje razloge...
što se mješate u ovu paklenu situaciju.
Moja vojska nije predviđena za ovu vrstu borbe.
Jučer sam, opet, morao da unaprjedim...
25 narednika da bi zamijenili časnike ubijene od njihovih snajperista.
Ti snajperisti mi demoralizuju ljude.
Ovaj grad je samo...
gomila ruševina.
Ali furer je uporan.
Učinio je od toga osobnu stvar izmđu Staljina i njega.
Trebalo bi da vjerujemo furerovom instinktu.
Uvijek je uspjevao da nas dovede do pobjede.
Bit ćemo kući za Božić.
Kako mislite da pronađete ovog mladog Rusa?
Namjestit ću tako da on mene nađe.
Vasilij. Vasilij.
- Hajde, vrijeme je za ustajanje. - Što?
Imaju problem u odsjeku sa robnim kućama. Potrebni smo im. Hajde.
Vidi, Vasilij, krije se u robnoj kući. tamo.
Do sada od jutros,
skinuo je pet časnika, plus dva mitraljesca.
Gledaj na trećem katu, četvrti prozor s lijeve strane.
Četvrti prozor s lijeve strane.
Vidiš ga?
Da, vidim ga.
Eto, pogodio si ga!
Odličan pogodak.
Idemo po njegovu id. pločicu.
Doviđenja, prijatelju Komesaru.
Hvala na gostoljubivosti Gosp. Filipov.
Možete li posuditi što god želite.
Ne znam što bi mi rekli u stožeru...
ako bih se vratio s punim rukama Gete-a i Šiler-a.
Ima i Marksa također.
Dodeljeni ste civilnoj obrani 21. u 12-toj oblasti?
Ne, došla sam dobrovoljno.
Kakva slučajnost da vas ovako sretnem.
prijatelj Hruščov mi je baš jučer pričao...
koliko su nam potrebni operatori koji govore njemački.
Ne mogu. Naša policija je odgovorna za sve ljude u ovom kraju.
Već nam fali mnogo ljudi.
Dat ćemo vam deset ljudi za svakog koji govori njemački.
Radije bih ostala da se borim.
Služba u stožeru je borba. Bila bi mnogo korisnija tamo.
Ti ostani ovdje. Pokrivaj nas.
U redu. - Idemo.
Čuvajte se.
Ludmila, hajde.
Provjeri stepenište.
Ovo je klopka.
Znam.
Natrag.
Još uvijek je ovdje.
- Idu ravno na nas! - Ludmila,
ostani gdje si, on je negdje u blizini.
Moramo bježati odavde!
- Moramo bježati odavde! -Samo ostani gdje si!
Što ćemo sad?
Ludmila, ostani gdje si!
Jebeš ovo, idem ja!
Ludmila, ne!
Što ovo znači?
"Mali pastir s Urala dobija novu snajpersku pušku,
"Mosin-Nagant 7.62, s 3.5X optičkim nišanom".
Ponos preciznosti sovjetske proizvodnje."
- Vidio sam tu pušku izbliza. - Jesi li?
Čak sam je i dodirnuo. Znam ga dobro, Vasilija Zaiceva.
Ludmila i Anton su poginuli danas, i to mojom krivicom.
Ne, siguran sam, da to nije istina.
Bio je njemački snajper. Odveo sam ih u njegovu klopku.
Što mi još možeš reći? -Nije mijenjao lokaciju.
Snajper koji ne mijenja lokaciju, to nije normalno.
Bio je vrlo dobar, ne samo njegovo gađanje, veđ i njegov instinkt.
Bio je korak ispred mene sve vrijeme.
To je zato što zna sve o tebi.
Ime mu je Konig, Bojnik Konig.
Poslali su ga ovamo da te ubije...
da te nađe.
U početku nismo bili sigurni da li je informacija točna.
Izgleda da je došao čak iz Berlina da te zaustavi.
Prouzrokovao si im toliko besanih noći, da su poslali najboljeg strijelca.
- Što znamo o njemu? - On je bojnik u Vermahtu.
On vodi njihov centar za obuku snajpera u Zosenu.
Koulikov je uio kod njega u Zosenu prije rata.
Zna sve njegove trikove. Od sada, ići će s tobom svuda.
Plemić iz Bavarije koji lovi jelene...
protiv pastira s Urala koji lovi vukove.
To je više od konfrontacije dvije nacije.
To je osnova klasne borbe.
Drago mi je da si toliko sretan.
Imao je prednost. Sljedeći put bit ćete jednaki.
Nitko ne gađa kao ti, Vasilij.
Prebačena je.
Vidjet ću da li su spremni za tebe.
- Zdravo. - Izgledaš lijepo u novoj odori.
Pazi da ti je ne oduzmu kad završiš
Da, vjerojatno će i to da urade.
Čula sam glasinu o Njemcu, i željela sam ti poželjeti sreću.
Hvala. Trebat će mi.
Po onome Što mi prijatelj Danilov govori, ti ćeš pobijediti.
Hmm.
Vrijeme je.
-Vasilij! Vasilij! -Padni mi na grudi.
Pogledaj ovamo.
Vrati kapu, izgledaš više herojski.
- Ovuda, prijatelju Zaicev. - Obožavam ovog malog.
Vasilij, da li je točno da ste dobrovoljno došli na front?
Koliko imaš godina, Vasilij?
Da li znaš koliko ovaj dvoboj znači našoj zemlji?
Je li točno da si prvog vuka ubio s pet godina?
Jesi li ponosan što te izaziva najbolji strijelac u Njemačkoj?
Nijemci počinju srati u gaće.
Hajde, momak, reci nam kako ćeš se obračunati s njim.
- Ili još bolje, kaži to šefu. - Još jedno pitanje, molim.
On voli dobre lovačke priče.
Pogledaj ga s ponosom,
jer on gleda tebe.
Cjela zemlja gleda na tebe.
Oprosti mi, oprosti mi, Djede.
Znači nije vuk taj, koji bira mjesto lova...
već lovac.
Ali siguran sam da te djeda to već naučio.
Osim u ovom slučaju,
Ja sam lovina.
Kao i uvijek, ono što ćemo danas uraditi...
je da izmamimo vuka iz njegove jazbine...
tamo gdje mi želimo da bude.
Ti si onaj čiji je život vrijedan. Ti idi prvi.
Ne, ne. Ići ćemo na smjenu. Sljdeći put je tvoj red da ideš prvi,
a onda tvoj, Volodja.
Kurvin sine!
Ovo su nove hlače. Baš sam ih skinuo s kapetana iz 251.
Šesnaest mjeseci koje sam proveo u Njemačkoj školi u Zosenu.
Naravno, tada smo bili prijatelji s Nijemcima;
kada su naš Joseph i njihov Adolf...
šetali ruku pod ruku.
Odavde do žice, 160metara, jel' tako?
Sto pedeset pet.
Svejedno. Zbog toga će posati majstora
Hajde da se premjestimo.
Aah!
Hej, Volodja!
Pošto su Nijemci izvršili invaziju,
više nije bila ista atmosfera.
Bacili su me u zatvor.
Što si ti radio u Njemačkoj a?
Oprostite, ali mene je prijatelj Staljin poslao tamo.
Ne mješaj našeg velikog vođu u tvoju izdaju.
Priznaj, govno špijunsko! Priznaj.
I bum! Bum, bum, bum!
Pa, tamo nije bio srp, ali je bio čekić.
I bum. Izbili su mi sve zube.
Tako je momče. Nemoj imati iluzija.
To ti je zemlja socijalizma i blagostanja.
Hej! Evo vašeg majstora.
Moj je.
Vrijeme je za juhu, jel da?
Idem.
Hajde, miči se, Volodja,
i nemoj sve izlijati u povratku, ti marksističko govno.
Neprijateljska snajperska aktivnost zabilježena
u toku posljednjih 24 sata, Herr Bojnik.
Dva gnijezda pogođena u sektoru željezničke stanice.
Jedan artiljerijski posmatrač u sjevernom sektoru.
Jedan poručnik iz 24. oklopne divizije u tvorničkom sektoru.
Tri majstora u sektoru za radnički smještaj.
Rekli su mi i da su upravo uhvatili nekoga tko bi vam, možda, bio interesantan.
Nadam se da još uvijek može govoriti.
Oprostite, gospodine?
Ništa. Hvala ti.
Pa reci nam, Volodja,
u kojoj je zgradi?
Nema šanse da ja to znam.
Mijenja svoj položaj stalno.
Skače s jednog na drugo mjesto.
Na kom katu?
Ne znam.
Vidjet ćemo još...
Skinite ga.
Obucite mu našu odoru.
Vidiš kako su tvrdoglavi.
To je dobra stvar kod Njemaca.
Moraš im priznati kada nešto utuve u glavu...
Da.
Da vidimo jeli naša mušterija stigla.
Jesi li spreman?
A-ha.
I sad naš pastir s Urala,
za koga Bojnik Konig misli da je idiot,
ustaje da bi se uvjerio da je pogodio metu.
Bojnik Konig ga vidi.
I nišani mu u šljem.
Puca...
Otkriva svoj položaj i biva ubijen za uzvrat.
Osim što... Bojnik Konig ne puca...
jer Bojnik Konig nije tu.
Koulikov!
Zar ne misliš da je ovo bilo čudno, ovaj posljednji?
Poslali su ga da pogine kao i ostali.
To nije prirodno.
Bez artiljerijske podrške, bez pokušaja da ga zaštite.
Oh, ne, ja sam onaj koji je glup.
Zabole ih za telefonske majstore.
To je kao mi i Ukrainci.
Neće uznemiravati bojnika zbog nekoliko mrtvih prašinara.
Sutra ćemo pobiti nek generale.
Čiji je red?
Moj, valjda.
O, koji si ti prevarant!
Ali nećeš prevariti striku Koulikova.
Ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne, Moj je red da idem prvi.
A tvoj je red da zaradiš rupu na glavurini.
Za pobjedu.
Sve ovo sa snajperistima se previše odužilo.
Što tvoj mali prijatelj sada smjera?
Opipava, prijatelju Hruščov.
Testira Njemce njihove slabosti.
Vrlo je pedantan u svojim pripremama.
Vodka... je luksuz koji imamo.
Kavijar je luksuz koji imamo.
Vrijeme nije.
Svjestan je toga prijatelju Hruščov. Obojica smo.
Uvjeravam vas da će uspjeti.
Dobro.
Izgleda da su vaše sudbine isprepletene.
Dali su ti dosta posla.
Pokupio sam ovo u kuhinji.
To je s prijema prije neki dan. Mislio sam da bi se dopalo gosp. Filipov.
Bit će oduševljena. To je vrlo lijepo od tebe.
Ima toga još dosta ako si gladna.
Ti si Židov, zar ne?
Ništa u našoj religiji nam ne brani da jedemo jesetru.
Moj otac je predosjećao da će se ovo dogoditi.
Misliš na rat?
Znao je da je mržnja prema Židovima duboko ukorjenjena.
Štedio je da bi kupio nešto zemlje u Palestini.
Govorio je da je to jedina zemlja kojoj stvarno pripadamo;
jedina zemlja koju imamo dužnost braniti.
Insistirao je da naučim koristiti pušku.
Naučila sam pucati.
Znam da u vrijeme rata, osobne osjećaje treba staviti na stranu, ali...
Treba mi tvoja usluga.
Naravno. Što god želiš.
Želim prekomandu.
Što se dogodilo, Tanja?
Pogodio ga je.
Pogodio ga je iako je skočio prvi.
Pogodio ga je u trku.
Bio je to nemogući pogodak.
Nikada nisam vidio ništa slično.
Obećao si narodu pobjedu koju ne mogu ostvariti
Nemam šanse protiv tog čovjeka.
Ne smiješ tako govoriti, Vasilij.
Što ako ti kažem da smo otkrili način da ga pratimo?
Imamo nekoga, Vasilij.
Nekoga tko mu je blizak a prenosi nam informacije.
Sljedeći put bit ćeš korak ispred njega.
Obećavam.
Sad mi treba usluga.
Od mene?
Radi se o Tanji.
Uđi.
On ne zna da postojiš.
Ali u trenutku, bliže si mu od bilo koga na zemlji.
Vidiš njegovo lice kroz nišan.
Vidiš da li se tog jutra obrijao ili ne.
Vidiš da li je oženjen po tome što ima ili nema prsten.
To nije kao...
pucanje na udaljenu sjenu, nije samo odora.
to je lice čovjeka.
Ta lica ne nestaju.
Vraćaju i samo- -samo budu zamenjena s još lica.
Da li je Danilov tražio da mi to kažeš?
Jako mu se sviđaš. Mislim daja pokušao sve samo da se predomisliš.
Da li ti je rekao zašto sam tražila premještaj?
Ne.
Jutros je stigla lista u glavni stožer.
Lista civila koji su...
sakupljeni i poslani u Njemačku u konvoju...
napustili su Staljingrad prije tri nedjelje.
Moji roditelji bili su među njima.
Poslije 30 kilometara, njemački vojnici...
zaustavili su vlak i istjerali sve van.
Nasrjed mosta, vezali ih zajedno,
dvoje po dvoje.
Majke i kćeri.
Muževe i žene.
Poredali su ih... uz ogradu,
i ispaljivali su po jedan metak u svaki par...
da uštede streljivo.
Upalilo je.
Tijela poginulih povlačila bi druge pod vodu.
Znam da su umrli zajedno.
Nikada ne bi dozvolili da ih razdvoje.
To je Koulikova puška. To je dobra...puška.
Hvala.
Znam kako napušta sklonište.
Prolazi kroz tvornicu traktora.
Tvornica traktora je velika.
Znam točno gdje. Puzi kroz kanal,
ispod vrata tamo gdje su bačve,
onda izlazi iz radionice.
Između dvje, postoji mjesto gdje je na otvorenom.
To je ispod dugačkog metalnog mostića.
Sretno, prijatelju.
Znam točno gdje me čeka.
Bit će na mostiću iznad kanala.
Skinut ćemo ga od pozadi.
Stići ćemo na drugi kraj radionice kroz ove cjevi.
Prati me.
Ti idi tuda. Ja ću na ovu stranu.
U redu?
Sranje!
Sergej, vrati se.
- Ne, bit ću u redu. - Vraćaj se.
Ne, ti idi!
Drži noge sakrivene.
Hajde. Hajde. Hajde.
prijatelj Staljin traži još jedan pokušaj!
Budućnost domovine je u opasnosti!
Budućnost svih koje volite i za koje se brinete!
Za njih se borimo danas.
Slušaj me, Tanja. Nijemci nas napadaju svim snagama.
Ako će imati sreću, jedan od deset od ovih ljudi će preživjeti.
Ti si visoko obrazovana. Znaš jezike.
Svaka poruka koju prevedeš spašava stotine.
Svaka koju dešifriraš ubija tisuće njihovih.
Imaš dužnost da preživiš.
Vasilij je rođen da puca iz puške. On to zna.
Ti i ja smo rođeni s drugom svrhom.
Kad bi Vasilij bio ovdje, rekao bi ti istu stvar.
Gdje je on? Gdje je Vasilij?
Glave dolje.
- Reci mi gdje je. - Ostani u toj cijevi, Tanja.
Ostani tamo. Ostani! Glavu dolje!
Polako.
Ne pucaj.
Tamo je.
Vidiš li stup ispred tebe?
Pomakni se iza njega.
Kreni.
Tanja, nađi veliki komad stakla.
Komad stakla.
Vidiš li sušnicu...
iza mene lijevo od tvornice?
Da? Ne čujem te.
- Da. - da.
Da li vidiš...
ta dva ventilacijska otvora?
- Da. - Vidiš li onaj sa...
slomljenom letvicom?
Da.
Evo što želim da uradiš...
- Jesi li spremna? - Da.
Tri... dva... jedan...
Zdravo, Saša.
Bio je baš tamo gdje si rekao.
Skoro.
Vrlo je pametan.
Pričaj mi o njemu.
Zašto ga je djeda učio pucati a ne njegov otac?
Otac mu je umro. Majka također.
Da li priča o svom ocu?
Ne. Nije ga poznavao.
Da li je išao u školu?
Zna pisati. Odgovara na puno pisama.
Hmm. Da li mu Cure pišu?
Svi mu pišu.
Ima li Cure u njegovom selu koju voli?
- Ne u selu, ovdje. - Da li ga ona voli?
Da, jer je zgodan.
Jer je hrabar a ona je vrlo lijepa.
Znam je dobro. Živi u mom susjedstvu.
Išla je na fakultet. Zgodni su zajedno.
Kasnije, će se njih dvoje vjenčati.
Bar, se nadam.
A ti, Saša,
zašto pomažeš Nijemcima?
Jer su jači. Jer će pobijediti u ratu.
I zato što voliš čokoladu, a?
Svi ovi ljudi ovdje znaju da će umrijeti.
Zato svake noći kada se vrate,
...to je nagrada.
Oprosti.
Tako, svaka šalica čaja,
svaka cigareta...
postaje mala proslava.
Jer za mnoge od nas, možda posljednja je noć.
To je nešto što ovdje moraš prihvatiti.
Svatko ima svoje vrijeme.
U šumi, vuk živi tri godine,
magarac devet.
To, mora da je poslovica s Urala.
Za mene ima smisla u svakom slučaju.
Magarac živi duže jer je korisniji.
Potpuno je jasno.
Nema magaraca u šumi.
To si ti izmislio.
Znači...ja sam magarac?
Ljudi kao ti i Danilov...
moraju preživjeti ovo.
Ljudi koji su čitali knjige, imali obrazovanje.
Bit ćete nam potrebni kad se rat završi.
A ako ti preživiš?
Što će beskorisni Vasilij Zaicev raditi tada?
Želim raditi u tvornici
Djeda me odveo jedanput u tvornicu.
Tamo je bio jedan čovjek, visoko gore na...
mostiću.
Nije bio obučen u plavo kao ostali.
Ljudi koje je nadgledao nisu razumjeli ono što rade.
Ali za njega, tamo gore,
bilo je jednostavno; sve mu je bilo jasno.
I pomislio sam, "Jednog dana, ja bih mogao biti taj čovjek."
Tužno je imati san za koji znaš da se neće ostvariti.
Zašto ne bi?
Nadživjet ćeš nas sve.
Hmm.
Bit ćeš najstariji magarac u šumi.
"150 metara između Njemaca i Volge.
"Danas sav svijet gleda ovih 150 metara.
Oni čine Staljingrad..."
prijestolnicu...
rata.
Tvoju prijateljicu, Tanju...
jesi li je vidio?
Tamo je sada, sa snajperima.
Reci bojniku da šaljemo sve naše snajperiste...
kao podršku napadu na tvornicu.
Reci mu da će Vasilij biti tamo.
- Moram govoriti s tobom. - Naravno.
- Danilov. - Hmm?
Moraš prestati pisati o meni.
Neću ga skinuti jer nisam dovoljno dobar.
Prije ili kasnije, će me naći, i ubiti.
Upozorio sam te ranije da ne govoriš tako.
Ovaj put je drugačije.
Ti si me napravio...
napravio u nešto što ja nisam.
Ne mogu nositi taj teret više. Hoću se boriti.
Da se borim kao i obični vojnici.
Razumijem.
Stvar je u tome što nisi običan vojnik, ti si izvanredan.
Ne ja sam ono što si ti napravio od mene.
Ništa više.
Zašto mi to kažeš sada?
Hmm? Što se dogodilo?
Što se promijenilo?
Jesi li razgovarao s Tanjom o meni?
- Da. - Pa...
hoće li razmisliti?
Ne znam.
Trebala bi. Bit će mnogo sigurnija. Trebala bi, ti to znaš.
-Da. -Bit će je lakše prekomandirati.
Nijemci spremaju još jednu ofanzivu u centru.
Propagandna bitka je bitna za moral. Potreban si nam više nego ikad.
Saša. Stani. Saša!
- Reci mu što znaš, Saša. - Pozdrav, Saša.
Bilo je prašine na majorovim čizmama.
Saša je uvjerio bojnika da je prešao na njihovu stranu.
Ne moram ti objašnjavati koliko riskira.
Prašina je žuta. Postoji samo jedno mjesto gdje ima takve prašine...
iza kemijske tvornice, velike hrpe na šinama.
Odlično.
Saša...
sačekaj me vani.
- Danilove, - A?
nisi ga imao pravo koristiti.
Ne, ne, nisam ga ja iskoristijo, Vasilij.
Napravio je to po svom izboru.
Znaš li zašto?
Jer vjeruje u tebe!
Sutra ujutro, zauzet ćemo opet kemijsku tvornicu.
Saša je rekao bojniku da ćeš biti tamo,
sada znaš gdje da ga čekaš.
- Usred bitke. - Ja izvršavam naređenja.
Predlažem da uradiš to isto.
Sada sam svjestan rizika.
Bit će ti dobro.
Prijatelju.
To su Nijemci tamo.
A jučer su bili Rusi.
Sada smo već blizu.
Saša...
igraš vrlo opasnu igru.
Želim da pobijediš.
Vidiš tamo? Nastavi niz rijeku.
Sigurno je... bar neko vrijeme.
Aah!
Mrtav je. Našli smo ovo na njegovom tijelu.
Razlog za vaš boravak ovdje prestao je postojati.
Pardon, Herr General,
ali ne vjerujem...
Bit će avijon za Berlin sutra navečer.
Bit ćete na njemu.
Do tad, moram vam tražiti id. pločicu.
Zamislite koliko bi ruska propaganda profitirala od vaše smrti.
Ako padnete, past ćete kao nepoznat.
Već ste bili blizu smrti.
Također, molim vas, uzmite ovaj Križ za ratne zasluge
bio je dodijeljen poslije smrti...
poručniku 116-te pješadijske divizije...
koji je pao ovdje u prvim danima bitke.
To mi je bio sin.
Ako obala bude zauzeta, sve je izgubljeno!
Dolazi ovamo.
Što sam ti rekao?
Predugo ste bili bez posla!
Ako se potvrdi da je mrtav, gotovi smo!
- U stvari ti si gotov. - To nije točno.
Bilo je uhvaćeno kao poruka među njihovim štabovima.
Što još treba da urade, mašu njegovim tjelom pred našim ljudima?
Lažu.
To je dobro. Vrlo dobro.
Napiši onda. "Vasilij Zaicev nije mrtav.
"Evo što je imao za doručak jutros.
Ovo je njegova slika dok čita današnje novine..." Ti si pjesnik.
Što?
Nećete predati obalu rjeke!
Baš me briga što ste izgubili pola ljudi!
Izgubite i drugu polovicu, ili izgubite sebe!
Da li se vratio?
Trebao bi uskoro.
Njemački napad je presjekao vze. Zato kasni.
Možemo li van?
Pisao sam svojoj majci o tebi.
Htjela je da ti kažem da kada se završi ovaj rat,
ako ti išta bude trebalo... bilo što...
naša obitelj bit će ti na raspolaganju.
Znaš da sam tu za tebe.
Govore Vasilij je mrtav.
Vasilij Zaicev više neće vidjeti svoje voljene.
Predajte se! Ovo vam je posljednja šansa.
Teško ti je.
Jer je Zaicev mrtav?
Ne moraš to kriti. Nema tu sramote.
Ti si Rus kao i on.
Ne slušaj ih.
To je samo propaganda.
Nije mrtav.
A znaš li zašto?
Jer ga JA još nisam ubijo!
Odat ću ti malu tajnu.
Samo tebi, jer znam da ti mogu vjerovati.
Moraš se zakleti, da nećeš nikome reći.
Kuneš se?
Našao sam odlično mjesto.
Nalazi se kod izlaza sa željezničke stanice.
Sakrit ću se u vodeni toranj.
Sutra. Čekat ću ga tamo.
Vidjet ćeš. Bit će tamo.
Uvijek je.
Također želim da mi obećaš da ćeš, od sada ostati kući gdje pripadaš.
Obećavaš? Da?
Dobro.
"Znamo da je živ. Da nas neće iznevjeriti.
Znamo jer je dio nas sada. Vasilij je vječan."
Gdje si bio? Svuda smo te tražili.
O, zar nisi čuo? Bio sam mrtav.
Barem veliki snajperista Zaicev...
Vasilij je bio mrtav.
Onaj pravi.
Ja...
Ja sam zaspao,
i propustio šansu.
Onda, sam se skupio u ćošku i krio...
od čovjeka koji me želi ubiti.
Razgovarat ću s Hruščovom.
Poslat će te natrag u tvoju staru diviziju.
- Gdje je Tanja? - U skloništu.
Ja sam bio u skloništu.
Ja sam joj rekao da nisi mrtav.
Bojnik mi je rekao. Rekao je da drugi Nijemci lažu.
Rekao mi je da si ga čekao na stanici.
Vasilij.
Moj mali Saša.
Znao sam.
- Vasilij. - Tanja.
Znala sam da nisi mrtav.
Kako?
Jer smo se tek sreli.
Molila sam se po prvi put od kad sam bila mala.
Kada sam otvorila oči, Saša je stajao tamo...
čekao da mi prenese dobru vjest.
Mislim da te voli čak i više nego ja.
Nadležnim vojnim vlastima...
Komandantu skrećem pozornost na primjećene skorašnje promjene...
u odnosu ka borbi vojnika Vasilija Zaiceva.
Nekoliko puta je pokušao izbjeći svoju dužnost,
glasno izražavao sumnju u našu pobjedu...
i davao lažne izjave javno.
Neoprostiva dužina trajanja dvoboja...
s nacističkim snajperistom može se objasniti samo...
nedostatkom vjere u komunistički ideal.
Dobro jutro, Saša.
Još jednom, je točno znao gdje da me nađe.
Zar ti to nije čudno?
Osim mene, samo si još ti znao.
Nemam ništa protiv tebe, Saša.
Napravio si vrlo hrabru stvar.
Odabrao si svoju stranu. Poštujem to.
Ali to nije moja strana.
Obojica smo vojnici,
i neprijatelji smo, tako znam da razumiješ.
Živciraš me Saša, jer nisi ostao kod kuće, a obećao si mi.
Živcirać me jer si me obvezao da ućinim što moram.
Nikada nisam vidjela nikoga da se toliko mršti u snu.
Koliko dugo si me gledala?
Cjele noći.
Srećom si hrkao satima.
Ja ne hrčem. Zar ne?
Kao svinja.
Pretpostavljam da pričam u snu.
Da.
Ima nešto što bih trebao reći.
Na vlaku s kojim smo...
došli ovdje...
bili smo u istom vagonu.
Ne.
Vidio sam te.
Čitala si, a onda si zaspala.
Nisam se usudio gledaati te, bila si preljepa.
Bilo je strašno.
Poslije nisam mogao prestati misliti na tebe.
Zbog toga sam se smijao.
Onda sam pomislijo na sve ljude koji će te držati u naručju...
koji će te zasmijavati...
koliko su sretni.
A sada ja ležim pored tebe.
- Jesam li hrkala? - Kao svinja.
Što?
- Oh, moj Bože! - Oh, ne.
- O, moj Bože! - Tanja, ne.
- Tanja, ne! - Ne, silazi s mene!
- Silazi s mene! Silazi s mene! - To on želi!
-Ovo on želi! - Silazi s mene!
- Ne, ubit će te. Ubit će te! - Pusti me!
- Ja ću poći za tobom, pa će ubiti mene. - Pusti me!
- Ovo on želi! Uhvatit ću ga.
Obećavam, skinut ću ga.
Donijet ću njegovu pušku. Obećavam Tanja.
Potreban si mi.
Morate otići sada, Gosp. Filipov. Staljingrad može pasti.
Posljednji čamci odlaze. Nijemci će biti ovdje svaki sat.
Donio vam je propusnicu. Bit ćete sigurniji na drugoj strani.
Skupite stvari pomoći ćemo vam da ih prensete do obale.
Ne idem ja odavde. Ovo je moj dom.
Ovo je dom moga Saše. Ne mogu ići.
Moram vam reći nešto, gosp. Filipov.
Nešto vrlo teško za razumjevanje.
Radi se o Saši.
Prešao je k Njemacima. Izdao je svoju zemlju.
Sada je s neprijateljem. Neće se vraćati.
O, moj Bože.
Postao je izdajnik.
Jadničak mali.
Što je napravio?
Znači ostat će tamo?
Da... ostat će tamo.
Ne bih trebala ovo govoriti prijatelju komesare,
ali možda je tako bolje.
Ako Nijemci pobjede, bit će na sigurnom.
Znam da je pogrješno ali napravio je pravi izbor.
-Oh! Oh, Tanja! - Tanja?
- Oh, Tanja! - Tanja!
O, moj Bože!
Treba nam doktor! Doktor!
Imam propusnicu. Imam propusnicu!
Morate je pustiti preko.
Molim vas!
- Nema potrebe. Neće joj uspjeti. - Ne! Ne, uspjeće!
Ona mi je kćerka! Ona mi je kćerka!
- Molim vas! - U redu.
- O, hvala! - Stavite ovu na brod.
Gdje je?
Gdje je bojnik?
Nekoliko centimetara od tvog lica.
Bio sam budala, Vasilij.
Ljudi će uvijek biti ljudi.
Nema novih ljudi.
Toliko smo se trudili da stvorimo društvo jednakih,
gdje neće biti ničega zbog čega bi zavidio svom susjedu.
Ali uvijek ima razloga za zavist.
Osmjeh...
prijateljstvo.
Nešto što nemaš a želiš da prisvojiš
U ovom svjetu... čak i sovijetskom...
uvijek će biti bogatih i siromašnih.
Bogatih u darovima...
siromašnih u darovima.
Bogatih u ljubavi...
siromašnih u ljubavi.
Tanja se ne vraća.
Mrtva je, Vasilij.
Sasjekao je šrapnel. Bilo je brzo.
Mislim da nije ni znala što je snašlo.
Vraćala se tebi.
Čim bi poslala Gosp. Filipov na brod, vratila bi se kod tebe.
Bila je u pravu. Ti si dobar čovjek, Vasilij.
Želim ti pomoći, Vasilij.
Dozvoli mi učiniti, posljednju stvar.
Nešto korisno, za promjenu.
Pokazat ću ti gdje je bojnik.
Ne čini to. Ne radi to!
Danas, 3. Veljače 1943, je kobni dan za Hitlera...
i beskrajne kolone stotine tisuća njemačkih zatvorenika.
To je nezaboravan dan nade za našu domovinu.
Poslije 180 dana herojske borbe...
Na centralnom trgu Staljingrada,
kao rezultat zalaganja i samo-požrtvovanja naših vojnika,
komandant naše slavne Crvene armije...
primio je bezuvjetnu predaju...
Njemačkih fašističkih osvajača.
Žao mi je. Ne, mladiću, Ne mogu naći...
- to ime u knjizi. - Možete li opet provjeriti?
- Ovo je adresa i njeno ime. - Ona nije ovdje.
Da ovo je naša adresa, ali više nije kod nas.
Ovo je adresa. Ona je bila ovdje. - Jako mi je žao.
- Pisala mi je. - Tri puta sam gledala. Ona nije ovdje.
Vjerujte mi, nema Tanje Černove. Ne mogu vam pomoći.
Jako mi je žao.
Croatian subtitles translated & edit by T-Rex